Cestování
Jak poskládat Gaudího mozaiku aneb Španělsko za 14 dní
Postup: Postupně dávejte jednotlivé úlomky Pyrenejského poloostrova
k sobě tak, aby do sebe perfektně zapadaly a vytvořily i se svými
vůněmi, chutěmi, atmosférou a temperamentem obdivuhodnou španělskou
mozaiku zážitků.
![](https://cestovatel.cz/wp-content/uploads/2009/03/dscn7848-scaled.jpg)
K poskládání mozaiky potřebujete: 4 páry zlatých českých ručiček, několik párů koní pod kapotou, 4× spací pytel, max 1.600 Eur (počet přímo úměrný počtu párů rukou) a nejdůležitější ingredienci Pyrenejský poloostrov.
Postup: Postupně dávejte jednotlivé úlomky Pyrenejského poloostrova k sobě tak, aby do sebe perfektně zapadaly a vytvořily i se svými vůněmi, chutěmi, atmosférou a temperamentem obdivuhodnou španělskou mozaiku zážitků.
Udělat si levnou dovolenou a přitom vidět mnoho už dnes není žádná věda. Proto jsme se k této možnosti přiklonili v září 2008 taky. S nízkonákladovou leteckou společností, která nelétá přímo do Barcelony, nás zpáteční letenka vyšla na 2.200 Kč (můžete letět i mnohem levněji, my však byli vázáni datem dovolené). Přistáli jsme na letišti v Gironě, vzdálené 92 km od Barcelony, což se nám vzhledem k záměru vidět také krásy Costa Bravy na severu hodilo. Z mnoha poboček autopůjčoven, nacházejících se v areálu letiště, jsme zvolili Goldcar Rental. Čtrnáctidenní půjčení Ford Fusion stálo 425 Eur (s plnou nádrží, pojištěním a příplatkem za druhého řidiče). Platit jsme museli kartou, ale kupodivu nevyžadovali žádný depozit. Největší výdaje byly za námi. S průvodci, poznámkami a několika tipy se naše 4000 km dlouhá trasa postupně vyrýsovala následovně: Girona – Costa Brava – Barcelona – Valencia – Costa Blanca – Granada – Siera Nevada (Mulhacén: 3478m) – Gibraltar – Ronda – Cordóba – La Macha – Toledo – Madrid – El Escorial – Segovia – Barcelona – Girona. Vzhledem k časovému presu a touze nasát atmosféru z co nejvíce míst jsme se samozřejmě nikde nemohli dlouze zdržovat – maximálně jeden den.
„English?“ – „NO!“
„English?“ odhodlala jsem se oslovit šlachovitého padesátníka obsluhujícího kasu u býčí arény. Rázná odpověď „NO“ (španělsky ne) na sebe nenechala dlouho čekat. Ještě že jsme v autě pořád poslouchali španělská rádia: „Ké ora start, por favór?“ (mělo znamenat: „V kolik hodin dnes začínají býčí zápasy, prosím?“) Primitivní španělština lepší než žádná španělština, prodavač zabral. Troufám si tvrdit, že hned po Francii, pocítíte jazykovou bariéru znatelně právě ve Španělsku. Bez slovníku nebo alespoň praktické slovníkové sekce v průvodci byste se mohli při komunikaci leckdy i pěkně zapotit (stejně jako my). Za celých 14 dní jsme potkali jen jednoho anglicky mluvícího Španěla (pracovníky turistických informací, kde by schopnost užívání anglického jazyka měla být samozřejmostí, nepočítám). Na obranu domorodců však nutno uvést, že pokusíte–li se použít pár španělských slovíček doplněných o mezinárodní posunky, budou se snažit vám porozumět a pomoci. My jsme při našem cestování vystačili v podstatě s frázemi Hola (ahoj), por favor (prosím), gracias (děkuji), adiós (na shledanou) a La cuenta por favor! (Účet, prosím.). Upřímně se ale přiznám, že když přede mě v restauraci naservírovali bagetu s kuřecím masem, místo mnou představované many ukrývající se pod lákavým názvem Superbocata Juno (pollo, ensalada), jsem si předsevzala, že se španělštinu opravdu naučím.
Láska prochází žaludkem
Chcete–li španělskou zemi dobře poznat, nesmíte se v žádném případě ochudit o zážitky gastronomické. My jsme se rozhodli, že ochutnáme, co nejvíce pravých španělských specialit, vyjma „rabo de toro“ neboli býčího ocasu (byť patří k největším andaluským lahůdkám, nás příliš neoslovil). Ze zbytku vám mohu doporučit opravdu všechno. Od krevet (gambas) na všechny způsoby přes studenou zeleninovou polévku gaspacho (v některých restauracích i jako nápoj ve skleničce), všeobecně známou paellu nebo tortillu espaňolu (bramborovou omeletu), jamón (sušenou šunku).
Rýžový pokrm paella se specifickou šafránovou chutí se připravuje na obrovské pánvi společně s plody moře, zeleninou a masem. Nejvyhlášenější je údajně paella valencijská, ale nám náramně chutnala i v Granadě. Jamón, specialita nevábně vypadající, vás bude bít do očí při každém nákupu. Enormní vepřové kýty s bílým povrchem by se lépe vyjímaly na kafilérii, ale omyl, je to delikatesa. V průvodci jeho jedinečnou chuť přisuzovali polodivokému pyrenejskému praseti, živícímu se žaludy, voňavými travinami a bylinami. Gurmánskou záležitostí je také queso manchego, nejznámější španělský sýr, který se speciálním způsobem vyrábí v donquijotské krajině Mancha. Veliký bochník ovčího sýra je převázán konopnými provazy, které černé kůře dávají svými otisky charakteristický vzhled. Podle doby zrání manchega si můžeme pochutnat na mladém (tierno) nebo zralém (veco) kousku.
Zkrátka nepřijdou ani milovníci vín. Severní části poloostrova, Katalánii, vévodí šumivá lehká cava. Pěstování vína v Jerezu, odkud pochází druhá španělská vinařská rarita – sherry, je doloženo už z dob Féničanů. Sherry, které nám chutí připomínalo portské, se vyrábí jedinečným postupem. Ve sklepech, tzv. bodegas, jsou naskládány obrovské dubové sudy až do 7 vrstev. V nejspodnější vrstvě se nachází nejzralejší víno, které se částečně odebírá ke spotřebě. Volné místo v sudu se ihned doplní z nejbližší vrstvy, čímž vinaři zabraňují ovlivnění kvality vína špatným počasím. Ve městech tzv. Sherry trojúhelníku (Jerez de la Frontera, Sanlúncar de Barrameda a El Puerti de Santa María) můžete typické bodegy (zřejmě největší jsou bodegy Osborne) také navštívit a vidět proces vinné produkce na vlastní oči. Kulinářské a vinařské dovednosti Španělů jen umocní vaši lásku ke Španělsku, která opravdu prochází žaludkem.
Barcelona nebo Madrid?… jedině Barcelona
Co je vlastně k vidění v hlavním městě Madridu? Královský palác Palacio Real dosahující 10× větších rozměrů než londýnský Buckingham Palace; největší aréna pro býčí zápasy Las Ventas; Muzeum moderního španělského umění, kde můžete vidět slavnou Picassovu Guernicu; a pro fotbalové nadšence Real Madrid Estadio. Navíc jsou pro metropoli typické věčně ucpané výpadovky, dálniční okruhy a průmyslové objekty. Pro naši výpravu byl tento profil pramálo atraktivní, takže se Madrid stal jen tranzitním městem v našem nabitém programu. Asi třikrát jsme objeli kolem stadionu Real Madrid Estadio a konečně zamířili ven z rušných ulic směrem k paláci El Escorial, ležícímu 45 km od hlavního města. Toto habsburské a bourbonské sídlo může velikostí směle konkurovat Versailles. Palác, který nechal postavit Filip II. po vítězství nad Francouzi, sloužil také jako klášter, katedrála, knihovna, muzeum a hrobka. Vstup pro studenty činí 3,5 Eura.
Zato v Barceloně jsme stavěli hned dvakrát a ještě nám to bylo málo. Architektonicky výjimečné město vděčí za své unikáty zejména Antonimu Gaudímu, který navždy vtiskl městu svůj osobitý rukopis. Geniální architekt postavil v Barceloně několik obdivuhodných domů jako Casa Vincenc, Casa Batló, nebo Casu Milá, přezdívanou La Pedrera (kamenolom). Poslední zmíněnou stavbu jsme navštívili (5,5 € / student) a mohli se tak na vlastní oči přesvědčit o Gaúdího jedinečnosti. La Pedrera stavěl Gaudí za obytným účelem. Velice důmyslně architekt zde vyřešil vytápění a větrání, a to pomocí četných komínů a cirkulace vody. Nápaditě Gaudí vyřešil také osvětlení. Obytné prostory jsou po celý den osvětleny denním světlem, díky půdorysu domu. La Pedrera se skládá ze dvou bloků domů s oddělenými vchody, které spojuje vnitřní atrium. Za již zmíněnými zlepšováky nezaostává ani opěrný systém domu. Gaudí místo klasických základů použil pilíře a údajně by mělo být možné vnitřní zdi přesunovat. Přístupná je podkrovní a střešní část domu. Na střeše si pak můžete prohlédnout systém 30 komínů se specifickou ornamentální podobou.
K nejznámějším Gaudího stavbám nesporně patří chrám Sagrada Familia a Parc Güell. Neogotickou Sagradu Familii Gaudí po bezmála 25 letech plánování a realizování projektu už nedokončil, protože ho v roce 1926 srazila tramvaj. Poslední úpravy by měly být provedeny do roku 2026 k 100. výročí architektovy smrti. Chrám je charakteristický bohatostí křesťanských symbolů. Například 18 věží katedrály bude znázorňovat 12 apoštolů, 4 věže evangelisty, Pannu Marii a nejvyšší z věží Ježíše Krista. Je dobré si památku dobře prohlédnout i zblízka, protože co kousek to nápaditý detail nebo další zajímavý symbol.
Když jsme po celkem dlouhé pěší túře od Sagrady Familie dorazili ke kopci s Parc Güell, byli jsme nadšeni. Park, původně zamýšlené zahradní město, Gaudí vybudoval za podpory svého mecenáše Eusebi Güella. Hned u vchodu (vstup je zadarmo) stojí 2 domy, v kterých tito muži bydleli, dnes slouží jako muzeum. Mozaiková směsice barev jednotlivých keramických střepů a skla dodává místu hřejivou a optimistickou atmosféru. Ani zde však nechybí Gaudího důmyslnost a cit pro detail. Vchod do parku tvoří široké schodiště s velkou sochou mozaikového mloka, jehož miniatrapa je obvyklým turistickým suvenýrem. Po schodech vystoupáte až k Síni sta sloupů, kde se například můžete zaposlouchat do koncertu pouličního kytaristy a nechat čas líně plynout. Sloupy slouží jako opora rozlehlé terasy lemované lavicemi s mozaikovým okrajem, odkud budete mít výhled do ulic Barcelony, i na věžičky Sagrady.
Také po známé barcelonské Ramble by se každý turista měl několikrát projít. Tato tepna města vedoucí vyschlým říčním korytem (rambles arabsky znamená řečiště) směřuje až k soše Kryštofa Kolumba a přístavu. Dlouhý bulvár je plný ruchu a pouličních bavičů či živých soch, které potkáváte běžně i v jiných metropolích. Ovšem ty španělské byly obzvlášť zábavné a promyšlené. Rambla se dělí na květinovou a ptačí – tu bych ovšem milovníkům ptactva radila projít poslepu. Nejen gurmáni musí navštívit zastřešenou tržnici Boquería umístěnou nalevo od Rably, protože její sortiment ihned nemilosrdně zaútočí na všechny vaše smysly. Absorbuje vás směsice vůní, barev, tvarů v zelenino – ovocné sekci plné čerstvých plodů úhledně vystavených. Stejně tomu je i s mořskými plody, masem nebo čokoládou. Oči by jedly. Rozhodli jsme se vyzkoušet čerstvý osvěžující ovocný koktejl, obsahující snad 110% ovocné složky a nelitovali jsme. Dáte-li se z Rambly nalevo, dostanete se do Barri Gótic neboli gotické čtvrti s uzoulinkými uličkami plnými kytaristů a malířů, gotickými katedrálami a poklidnou atmosférou.
Byl by hřích nechtít vidět olympijský areál, který hostil XXV. letní olympijské hry v roce 1992. Areál vystavěný na barcelonském vršku Montjuïc zahrnuje volně přístupný fotbalový stadion, plavecký stadion či halu. Vyfotit si můžete i pochodeň, v níž vzplál roku 1992 olympijský oheň. Cestou z Montjuïcu do centra Barcelony se vyplatí zastavit u Placa d´Espanya, tedy pokud je čtvrtek nebo víkend. V tyto dny se od 21 hodin do půlnoci můžete stát svědky hry barev a vody při světelné show fontány Font Magica.
Stop osmibokým věžím
Nevýhodou kočovného způsobu cestování, kdy jste každý den na jiném místě a prohlížíte nové památky, je, že ty nevýjimečné za chvíli přestanete vnímat. Byť by to i byla hlavní památka navštíveného města, nezbude pro ni v paměti místo, protože je to další z mnoha katedrál s osmibokou věží. Čtvrtý den už jsme ve Valencii neměli sílu je obdivovat. Jako rána z čistého nebe nám bylo sesláno valencijské Ciudad de la Artes y Scientes. Konečně zástupce moderní architektury.
Centrum sestávající ze 4 obřích staveb vybudovaných ve vyschlém říčním korytě, sloužící k umělecko – naučným účelům. Hlavním stavebním artiklem futuristických děl je bílý beton a sklo. Lehkost jim dodávají také vodní plochy, v nichž se stavby zrcadlí. V první budově připomínající vlašský ořech se pořádají koncerty, opery, balety nebo divadelní představení, jde totiž o Palác umění. Následující L´Hemisferic ve tvaru zorničky jakoby prozrazuje svůj účel – promítání outdoorových, ale hlavně astronomických projekcí v kinech IMAX uvnitř tohoto Planetária. Vědecké muzeum prince Filipa vypadající jako obří kostra dinosaura nabízí didakticky zaměřené výstavy věnované vývoji života. Nejvzdálenější z komplexu je Oceanárium s mnoha expozicemi a sektory věnovanými vodním živočichům jednotlivých kontinentů.
Po poznání Valencie, míříme na jih, aby na nás dýchla andaluská historie.
Nenechte si ujít druhou část španělské mozaiky
![](https://cestovatel.cz/wp-content/uploads/2007/04/logo-cestovatel-mensi-01.jpg)
Cestování
Víkendový pobyt v lázních se stává stále více oblíbeným způsobem relaxu pro mnoho lidí. Kde si odpočinout?
![](https://cestovatel.cz/wp-content/uploads/2022/06/woman-936549_1920.jpg)
Zajisté každý z vás má ve svém okolí člověka, který se svou drahou polovičkou již navštívil nějaký wellness hotel. Není se čemu divit, protože si za opravdu příznivé ceny můžete tímto způsobem zajistit dokonalé uvolnění vaší mysli i těla. Která místa stojí za to vyzkoušet?
Vybírejte pečlivě
Vzhledem k narůstající oblíbenosti, s jakou se v posledních letech potýkají krátké lázeňské pobyty, začali i majitelé hotelových zařízení přizpůsobovat své nabídky současnému trhu. Téměř všechny lázně u nás tudíž nabízejí i pestrou škálu balíčků trvajících pouze několik dní.
Příkladem mohou jít třeba lázně Teplice v severozápadních Čechách. Lázeňský pobyt zde lze podniknout klidně jen na tři dny, což je rozhodně skvělou volbou pro pracovně zatížené páry. Dočkáte se plné wellness péče, zatímco ve volném čase musíte určitě vyzkoušet pestré kulturní vyžití tohoto malebného města.
Velký výběr vám poskytnou lázně Jáchymov zaměřující se převážně na týdenní odpočinek. Jedná se o ideální volbu pro milovníky aktivnějšího životního stylu, protože budete obklopeni krásnou přírodou Krušných hor. Zajisté vás tak potěší například půjčení elektrokol, díky nimž prozkoumáte celé okolí svižně a pohodlně.
Obdivovatelé kultury, architektury a památek si zase zamilují lázně Poděbrady. Útulné historické město nabízí příjemné a klidné prostředí, uvolňující atmosféru a spoustu léčivých procedur.
Podívejte se na vlastní oči
Určitě nespoléhejte pouze na naše tři tipy, ale podívejte se na nekonečný výběr raději sami. Postačí vám k tomu otevření internetových stránek spa.cz, kde se dočkáte ohromného množství wellness hotelů i jednotlivých balíčků. Věřte nám, že je opravdu z čeho vybírat, tudíž si tu nejvhodnější variantu zvolíte i vy.
Cestování
Povyšte své horské túry na novou úroveň
![](https://cestovatel.cz/wp-content/uploads/2022/05/adventure-1850912_1280.jpg)
Pohybujete se rádi v horách? Nedělají vám problém výšky? Milujete krásné výhledy? Nevadí vám větší fyzická aktivita? V tom případě je na čase letos posunout své túry na vyšší úroveň. Máme pro vás vícero nápadů, co letos podniknout, abyste na to nikdy nezapomněli. V dobrém slova smyslu samozřejmě.
Toužíte-li po pořádném horském dobrodružství, české kopce vám asi stačit nebudou. Dobrá zpráva však je, že se stačí vydat k sousedům. Slovensko a Rakousko nabídnou nespočet horských zážitků.
Vydejte se na ferraty
Velmi populární jsou v posledních letech zajištěné horské cesty, tzv. ferraty. Jedná se o kompromis mezi turistikou a lezením. Trasy jsou značeny dle obtížnosti písmeny A-E, stezky A a B se podobají spíš turistice, ty s písmenem E už se dají označit víceméně za horolezecké trasy.
Budete potřebovat úvazky a ferratovou brzdu, kterou jste celou dobu připevnění k nataženému řetězu. Nutností je rozhodně helma, shora často padají kameny, a hodí se také rukavice, abyste neměli ruce podřené od skály. Hodit se bude i nějaká ta karabina, samozřejmostí jsou dobré pevné boty (nikoliv lezečky).
Zažijte noc v horách
Co byste řekli pozorování východu slunce z horského masivu? Noci v horách jsou nezapomenutelné, nicméně chladné. V každém případě potřebujete velmi dobré vybavení od stanu až po karimatky. Spacák musí být dostatečně teplý, nachystejte se opravdu na nejhorší.
A hlavně si dejte pozor na to, kde nocujete. Ve většině národních parků je stanování zakázané, ale například v Nízkých Tatrách mají zřízených několik stanovišť na přespání. Vždy se tedy dobře informujte v závislosti na tom, kam jedete.
Karimatka, spacák, stan, vařič – to všechno pochopitelně něco váží. Dá se ovšem cestovat i na lehko. Místo stanu poslouží tarp natažený na trekingové hole. A dalších vychytávek je celá řada. Prozkoumejte obchody s outdoorovým vybavením či různé internetové diskuze a nasbírejte tipy na výbavu i místa k navštívení.
Cestování
Pokochejte se výhledem z českých hor
![](https://cestovatel.cz/wp-content/uploads/2021/05/cestovatel.jpg)
Jsme dvě holčiny, které mají rády přírodu i aktivní život a v loňském roce, s omezenými možnostmi cestovat, jsme přemýšlely jak si zkrátit dlouhou chvíli.
Zjistily jsme, že lidí, co smýšlejí podobně, chtějí se hýbat a trávit čas mimo zdi svých bytů je mnoho a tak jsme se rozhodly naším projektem ukázat krásy českých hor všem.
Připravili jsme trasy v přírodě pro děti i dospělé, jednotlivce i rodiny.
Poznáte s námi hřebeny Jeseníků, Orlických hor, Broumovska i Krkonoš a budete si užívat čerstvý horský vzduch nebo si se svými dětmi vydáte za výhledy z mnoha nových rozhleden.
Věříme, že se tak všichni rychleji vrátíme zpět k svobodnému pohybu, aktivnímu trávení volného času s přáteli a rodinou, nebo že díky toulavým botám najdete kamarády čí budoucí partnery se stejnou vášní.
Vytvořily jsme pro vás popis tras s přechody horských vrcholů nebo kratší trasy pro rodiny s dětmi i s kočárky po často nově vybudovaných rozhlednách.
Je pak už na každém, zda to pojme jako dovolenou na více dní, nebo jen víkendové (jednodenní) výlety?
Stačí se přihlásit, vybrat si startovací balíček s tričkem a nezytnými věcmi do hor a pak už si jen užít celé léto venku.
Kdo dosáhne všech označených míst, vyfotí se a podělí se o fotky jak s námi, tak s ostatními lidmi sdílící stejný cíl na instagramu s #toulaveboty2021, Facebooku nebo pošle emailem, může se těšit na výherní medaili !
Přidejte se k nám a pojďte všem ukázat, že máme lásku k horám v srdci a nebojíme se výzev❤️.
Budeme rádi, když budete respektovat přírodu a nezapomenete si své odpadky vždy odnášet s sebou.
Zažijte dobrodružství a získej zážitky na celý život.
Přírodou společně! www.toulaveboty.com
![](https://cestovatel.cz/wp-content/uploads/2021/05/toulaveboty.jpg)
#toulaveboty2021
@toulaveboty
Zdroj fotografií: Affiliana s.r.o.